Евгений Баратински
На Коншин

Превод от руски: Николай Бояджиев, —

chitanka.info

Страдание ни трябва, мили мой; помни,

без него няма да узнаем що е щастие;

жив изворът на сладострастие

е в него дар от древни дни.

Нима еднички радостите са чудесни?

И само те ли веселят?

Бездейните души щастливците гнетят;

за тях са силите житейски неизвестни;

не ние ще завиждаме на леността:

на дружба глупава, любов еднообразна,

на чувствената слепота

с душа разсеяна и празна.

Щастливци мними, кой от вас ще разбере

сърдечната услуга, нежната отплата?

Способни ли сте да почувствувате добре

как сладко е да повериш на друг душата?

Да вникнете в приятелския верен дълг?

Но сполетяният от жребий гневен,

с душа, гнетена от мъчителен недъг,

е скъп като медик душевен.

Какво е за немирника любовна страст?

Забава лека, мигове забрава; в нея

от боговете е положен дар за нас

и нуждата заситена живее!

Как сладко ще е, друже мил,

да вярваш в чувствата на нежността желана!

Забравил ти недъга, всяка рана

и болестта на моя дух унил,

да слееш всичко във едно желание;

забравил за света и жребия суров,

от устните да пиеш с нейното дихание

дъха целебен на живота нов!

О, богове, хвала на вас!

Макар че с мнимо щастие в света сме клети

щастливците по-бедни са, и боговете

тях с чувственост дарили, а със чувство нас.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.